Ана Ахматова
Вечер

Превод от руски: Иван Николов, 1974

chitanka.info

Звънеше музика отвред,

наляла в жилите ни тежест.

И остро на море и свежест

дъхтяха стридите във лед.

И той ми каза: „Аз съм твой!“

До мойта рокля се докосна.

Една прегръдка съдбоносна

не е такава, боже мой.

Ласкаят котките така

или ездачки гледат стройни…

За миг в очите му спокойни

припламна хитра светлинка.

Цигулките изплакват зов

и жалба някаква голяма:

„Изричай своя благослов —

за първи път сте с него двама.“

1913

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.